Jag tror på det goda i människan.
Jag tror på, världen utanför,
- för att jag kan bli en del av den.
En produktiv person, som bidrar med något.
Som spelar någon roll, och allt det där.
Jag vill påverka folks liv,
- på ett positivt sätt. Och jag vet att jag kan göra detta,
- För jag har lärt mig, att jag har en förmåga att hjälpa människor.
- Har du lärt dig det? - Ja, ja, det har jag.
Jag har blivit en bättre människa, och jag tror att jag kan hjälpa andra
- till att bli bättre.
Verkligen? Hur kan människor förbättra sig, Donald?
Empati, förståelse, och självkännedom.
Och du tror, att du har en förståelse för dig själv?
- Absolut. - Vill du dela den med oss?
- Det är komplicerat. - Såklart det är.
Det är svårt att förklara ett helt liv på 5 sekunder.
Jag skulle vilja höra om denna förståelse som du har.
- Du vill att jag ska trampa i fällan. - Oh, så det är det du tror detta är.
- Att trampa i en fälla... - Nej.
Jag är redo för att frigöras, eller åtminstonde förflyttning till rehabiliteringshem.
Så du är beredd att berätta för oss, det vi vill höra?
Ja...
- Nej, du förvrider det. - Vad är det jag förvrider, Donald?
Hej. Jag var precis på väg ut genom dörren, vad står på?
Uhh, kolla in den busen. Fin stadium två tumör. Underbar.
Det blev taget 2 år sen. Den har varit stabil, inte vuxit eller ändrat sig.
Okej, va bra. Du, jag måste gå,
- Vad tycker du om lunchbuffé?
Det är Jennys födelsedag, men jag vill inte spendera en jättesumma på lunch, du vet.
Det här togs i morse.
oh, nu liknar det något...
Ja, det såg jag inte tidigare. Du har en Rockmann tumör här.
Den är mycket sällsynt. Bra upptäckt!
Du kommer att få skriva om denna upptäckt många år framåt,
- Är det från en av dina dårar? - Av det du ser här,
hur lång tid skulle du säga? - Mindre än ett år.
Arbetar du på någon slags psykologisk vinkel? Att tumören var anledningen att han gjorde det?
Vad gjorde han? Våldtog en massa barn?
Jag skulle ha erkänt. Då hade jag varit ute för längesen.
Du Slog en tjej i ansiktet med en tegelsten.
Jag är inte som dem andra här inne, dem är ju sinnesjuka!
- Står och mumlar, pissar i byxorna... - Hon behövde ben och muskeltransplantation.
7 år max, ute efter 5, jag har varit här i de sista jävla 15 åren!
Hur rättvist låter det?
- Kommer strålning inte att hjälpa? - Nej, nej, den går inte att stoppa.
De sa att det såg lovande ut, men de kommer inte låta det gå till rätten efter vad han gjorde.
- Jag förstår vad du håller på med. - Vad gör jag då?
- Du har varit ute efter mig, sedan dag ett. - Så jag är anledning till att du är här?
- Anledningen till att jag fortfarande är här, ja! - Jaså?
Ni håller mig här inne och ni vet att jag inte är galen,
det enda ni bryr er om är era program, bidrag och status!
Sam, kan du ta dig an patientgenomgången, jag har ett styrelsemöte.
Okej.
- De väntar på att få börja. - Ja, och jag har en fru som väntar i bilen.
Vi ses senare.
Jag är verkligen ledsen, Sam.
Jag kan ge dig namnen på några ytterst duktiga neurologer.
Jag har gått igenom det, det finns inget jag kan göra.
Jag vill inte bara bli en patient, jag vill jobba.
Vill du att jag ska få någon annan att ta genomgången?
Nej, jag fixar det.
Ingen tolerans för frustration, har tendenser till att vara paranoid...
Vänta lite... - Nekar till att ta ansvar,
för sina handlingar... - Vi kanske borde diskutera detta efter...
- Och är långsam med att... - Jag sitter för fan här!
- Prata med mig! - Höj hans dos till 10 mg.
- Vad fan är på gång? - Tack, Donald.
- Var det allt? - Du kan söka igen om ett år.
Jag visste det skulle bli så här.
Kan du vara snäll och gå tillbaka till ditt rum nu, tack.
Din kalla jävla slyna!
Sätt honom i isolering.
Jag vet vad du är ute efter!
Lägg honom på sidan, i ett IV dropp.
Du vill in i mitt huvud! In i mitt huvud...!
- Hallå? - Hej, det är jag.
Hej älskling, hur är det?
- Jag vill inte störa dig. - Nej, nej, du stör inte.
Oroa dig inte om det. Willy och jag bröt nyss för lunch.
Jag försöker få ordning på mina anteckningar.
- Mår du bra? - Jag vet inte.
- Jag tror jag behöver en paus. - Du tror?
David, jag vill bara bort.
- Jag vill ta ledigt under helgen.. - Vi kan besöka Sandra, hon...
Nej, nej, nej. Bara du och jag.
Vi åker. Jag vet inte. Vegas?
Jag hade gärna gjort det, Sam, men jag kan inte denna helgen.
- Åh, David. - Jag fick ett samtal från Kenne.
De vill att jag ska vara klar med boken till på måndag,
annars vill de ha tillbaka förskottet.
Du har missat tidsgränser förr. Och jag behöver verkligen detta.
Jag vill åka med dig.
Sen när?
Vi behöver prata.
- Jag ber dig. - Jag måste få färdigt detta.
Jag antar att du tar med dig Melody?
Ja, hon ska gå igenom min forskning.
Minns du, att du bad mig att hålla henne sysselsatt.
Tror du inte det där dags att hon skaffar sig ett riktigt jobb?
Det skulle vara första gången. Nja, din syster är en stor flicka,
det är bara över helgen.
- Okej, efter detta då? - Efter detta, jag lovar.
Vegas, du och jag,
- och Celine Dion.
Okej.
Kom in.
Vad hände där inne idag, Sam?
Åh, Donald Wackman, han,
- han gillade inte resultatet av sin genomgång,
- så han fick ett utbrott. - Pressar du Wackman?
Jag utmanade honom. Det är mitt jobb.
Ditt jobb,
- handlar om att utvärdera och ha medkänsla.
Du har rätt.
Ta ledigt i helgen, prata med din man,
- du behöver din familj nu.
Okej ...
"Ingen mottagning."
Kaffe?
Vet du vad du vill ha doktorn?
Hur vet du att jag är doktor?
Ta bara vad du tycker är gott.
- Vag sägs om lite bröd och en köttbit? - Det låter bra.
Uh,
- nu är jag inte så säker längre. - Köttet kommer från gården,
- längre ner på vägen. De har en helt speciell process.
- Jag är inte hungrig. - Om du oroar dig över,
- torterade kalvar, så gör inte det...
... fråga mig inte hur dem gör, men gården som kalvarna kommer från,
- där blir de födda utan huvuden.
- Va? - Jag har sett det med egna ögon.
Bara en kropp. Inget huvud.
Jag vet inte hur de har förmågan att leva, men det gör dem.
Det enda jag vet är att det är det godaste köttet jag smakat.
Helvete! Bra!
Fan!
Så, Bruzer, nej! Ner, ner!
- Ner! - Sam, vad sa jag till dig?
Jamen hej på dig med.
- Detta är ingen semester. - Okej.
Bruzer, nej! Nej!
David, jag bad dig att lära honom att inte hoppa upp på folk.
Det håller borta Jehovas vittne.
Ja, stora slabbiga pojken.
- Vad har du gjort? - Klämde den,
- när jag slog en knut.
- Sluta! - Bra.
Kom här, kom här. Sätt dig, sätt dig! Sluta!
- David ... - Var är tången?
Du, jag ber om ursäkt för att jag kom hit.
Det är bara något jag...
Det är något, jag behöver prata med dig om.
Tången, jag brukar ha den...
- Var brukar du ha den? - Här.
- Har du kollat i lådan? - Nej,
- jag har den alltid här. - Vad är detta då?
Hade du varit en björn hade den bitit dig.
Okej, kan vi ...
- Kan vi prata nu? - Hej, Sammy.
Kunde du inte hålla dig borta?
Det går inte att spola på toaletten. Det är svinkallt här.
- Har du satt igång värmen, David? - Det har jag glömt.
Okej, jag gör det.
Sam, var är grill tändaren?!
Okej, gör du så hemma ger du mamma en hjärtattack.
Mamma försöker få mig att gå på en matlagningskurs.
- Men, du vet, hon har inte pengarna. - Det är det, deltidsjobb är till för.
Jag gjorde det, det kan du också göra.
Jag vill inte ens gå på den dumma kursen, det var mammas ide.
Bara vänta och se, det kommer till nytta när du har en man.
En man?
Eftersom du hoppat av skolan,
- vill hon nog bara veta att du fortfarande har andra möjligheter.
Dark Side Aid bryr sig inte om matlagning.
Seriöst, tror du inte det är på tiden att du flyttar hemifrån?
Och då menar jag inte att hänga hos oss.
- Ta ut dem här till David. - David äter inte grönsaker.
Du gillar dem genomstekta, visst Sam?
- Inget poäng till dig. - Kom igen, den var redan ute.
- Nej, det var den inte. - Jag kunde inte se.
- Då var det min tur. - Okej.
Försök att avlägsna "önskebenet", och du får en önskan.
- 1200 $. - Okej...
- Våga inte ens. - Jag gör inget.
Vad?
- Sluta! - Okej, jag slutar.
Vad är det?
Möss. Vi har möss på vinden.
- Mitt i vintern? - Speciellt om vintern.
Det verkar som att din eld dör ut.
Sammy, du måste göra något åt inredningen här.
Det är helt manligt här.
Hon har rätt.
Jag saknar att komma upp hit...
Wow!
Det är helt sjukt ju. Vem har en sån här på sin mantel?
Det är en 68. Hellian, den bästa "muscle car" som någonsin byggdes.
Ja... om man är en gammal nolla.
- Jag är inte gammal. - Men du är ändå en nolla.
- Du är så... - Tumören sprider sig.
Va?
Jag hade en CAT-scanning idag.
Du sa att den var stabil.
Det är den inte längre.
Men behandling då?
- Sammy, vad betyder det? - Sluta gråta.
- Men du ... - Sluta, det är okej!
- Jag pratar inte med dig om du gråter. - Vad vill du att jag ska göra,
- du berättade precis att du kommer att dö. - Håll käften!
Så, Sam, nu lugnar vi ner oss, okej?
Sluta!
Jag tänker inte prata med dig när du är så här, Mel.
Låt henne va, Sam. Det hjälper ju inte.
Sam.
Snälla, Sam.
Bara ge mig ett ögonblick, ok?
Sam, öppna dörren.
Kom igen, Sam.
Kom igen. låt oss prata om det.
Sam?
Sam, kom igen nu, öppna dörren!
Sam ...
- Är du okej? - Jag mår bra.
- Vi blev ju oroliga. - Förlåt.
- Jag mår bra. - Du var där inne så länge,
- varför öppnade du inte dörren?
- Jag öppnade den nyss. - Ja, efter jag nästan slog in den.
Jag gick ju in för några sekunder sen.
Sammy, du har varit där i nästan en halvtimme.
Vad har du gjort med din hand?
- Bruzer ... - Det är ok. Bruzer, kom här!
- Varför har du låst dörren? - Det är mörkt och...
Vi är mitt ute i ingenstans.
- Hej. - Hej.
- Kan du hjälpa mig? - Var kommer du ifrån?
Nere vid sjön. Jag skulle möta några vänner,
- men jag är först dit och där är ingen värme på stället.
- Vilket ställe? - Det är den vita,
- den som liknar en kyrka, den har ett stort spetsigt tak.
Hur som helst, det är ingen där och det är verkligen kallt utanför.
Jag skulle gärna ha hjälpt dig men vi är mitt uppe i något här, så...
Släpp in honom för Guds skull.
- Ja, ja, okej, kom in. - Jag vill inte vara till besvär...
- Det är okej. - Jag uppskattar det.
Okej, fin hund.
- Hej. - Hej.
Så, var är dina vänner?
Fan! Jag vet inte. Ursäkta mig.
Jag har liftat i 6 timmar för att komma till ingenstans,
det skulle ha varit folk där men det är det inte, så jag är helt ensam,
så det är ganska kört för mig.
Släpp in honom så han kan värma sig vid brasan.
Ja ... givetvist, förlåt.
Kom in. Ta inte av dig skorna.
Bruzer, kom här.
Uhh, jag bör inte dricka kaffe, har du ingen 7up eller Sprite?
Vill du ha vatten?
Nej ... Jag kan ta kaffe.
Lite kan inte skada.
Hellian, coolt.
Va fan är det?
Möss, de är alltid där.
- Vill du ha något att äta? - Åh, nej tack, jag åt nyss en hoogies,
på en 7/11.
Den var god.
Jag vill veta om Betty och Marcus har fått hit mig som ett dåligt skämt eller nåt.
Vad ska jag nu göra?
David kanske kan följa dig dit? Han kan säkert få igång värmen.
Eller så kan du låna vår telefon, och ringa dina vänner.
Ja, det är en bra idé, jag vill gärna låna telefonen.
Det hade varit toppen. Ja, du är en fin hund.
Han är söt. Är han helt överbeskyddande eller?
Kan man väl säga.
Fan! Mitt öra.
- Vad är det för fel på dig? - Vad gör du?
Ingen går någonstans, okej?!
- Ta det lugnt. - Va?
Håll käften, okej. Tvinga mig inte att använda den här.
Håll händerna på bordet och försök ingenting, okej,
för då blir någon skadad.
- Bara ta vad du vill... - Självklart att jag tar vad jag vill,
jag har ju en pistol. Jag behöver inte din tillåtelse.
Lyssna, vi har aldrig varit i en sådan här situation förr.
Han säger bara vad han tror han borde säga.
Varför? För han har sett det i en film?
- Varför går du inte bara? - Varför håller du inte bara käften!
Vad Davis försöker säga är att han vet att du har kontrollen.
Vi gör vad du än vill.
Det här är min man, David. Och min syster, Melody.
- Jag heter Samantha. - Samantha,
- be din man att hålla käften, okej? Han ska hålla sin mun stängd.
- Det kommer han göra. - För annars så stänger jag den åt dig!
Du får inga problem med oss.
Ser du det, David? Det är så man ska göra.
Vad heter du?
Nej, nej, nej.
Stopp bara, doktor. Jag är inte med på dina lekar.
Jag kommer inte sjunga låtar, hålla hand eller beskriva bilder från min barndom.
- Hur vet du att hon är en doktor? - Be henne hålla käften.
- Mel, tyst. - Hur vet han det?
Melody, gör bara som han säger.
Jag kan fortfarande se er, så försök inte nåt.
Han är ju helt jävla sjuk. Är han från ditt sjukhus?
Jag vet inte, jag har aldrig sett honom förr.
Han vet vem du är.
Var är telefonen?
- Väntar ni på någon? - Nej.
Det kanske är polisen.
Håll käften! Alla bara håll käften!
Bang! Där fick jag dig, kompis.
God dag, doktor Goodman.
God dag, Harlan.
Vart kom du ifrån?
Där du lämnade mig, rum 263.
- Men du var ... - Jag har återhämtat mig.
Det glädjer mig.
- Vem är han? - Hur går det grabben?
Harlan Pyne. Han blev förflyttad till min avdelning för 2 år sedan.
Är han en av dem?
"En av dem"?
- Vad ska det betyda? - Ingenting, förlåt.
Minns du alla lekar, följ ljuset, finn mönstret i bilden,
alla 300 frågor... - Det var ett psykologiskt test.
Jag litade på dig. Det gjorde jag.
Jag ville förstå dig, så jag kunde hjälpa dig.
Du vet, all tid vi spenderade ihop,
- jag saknar det.
Det gör jag verkligen.
Varför tar vi inte och prövar något nytt, doktorn?
Adrian,
- låt oss leka "telefonleken".
Sitt ner! "Telefonleken",
- då behöver vi en telefon.
Vi väljer ett nummer i din telefonbok,
- så ringer du, och du har 3 sekunder på dig att säga vad du vill.
- Ring polisen, David! - Nej, det är ett namn på måfå,
- och jag ringer upp.
- Och jag kan säga vad jag vill? - Ja, du kan säga vad du vill.
Men för varje gång du ringer, kommer det att kosta dig något.
Vad?
- Harlan, vad tycker du? - Du vet vilken lek jag gillar.
Okej...
Okej, den här leken heter "stripp-ringaren."
Du tar av dig något varje gång ni ringer ett samtal.
- Du skojar bara, visst? - Ser det ut som att jag skojar?
- Hur får det här dig att känna? - Kom så, leker vi.
Lyssna, har du ett problem med mig,
- borde du ta det med mig. Håll dem utanför.
- Nej, De är en del av svaret. - Vilket svar?
Okej, du först.
Ta av dig något.
Försök inte vara söt, skosnören räknas inte.
Visst.
Helt in till skinnet.
Säg till när jag ska stanna.
Stanna!
Slam Jet Pumps. Vad fan är det?
Det gälls inte. Det är företaget som rengör våra septiktanker.
Synd.
3 sekunder.
- Hallå, du har kommit till... - Det är en telefonsvarare, det är inte rättvist.
- 2 ... - Det är för fan inspelat!
3, tiden är slut.
Jag antar att du inte kommer att behöva de här.
Vad var det nu, doktorn? Vad var det ordet du kallade mig?
Vilket, Harlan?
Sadistisk?
- Sociopatisk? - En överbevisande, charmerande...
Du kidnappade, och våldtog en tonåring...
- Jag älskade honom. - Du mördade honom.
Du kan inte ta av dig samma sak.
Du hittar på reglerna efter hand, visst?
Klagar du?
- Jag trodde det var in till skinnet. - Mel...
- Jag var tvungen till att göra det. - Vad är det med allt gnällande,
- det är min jävla lek! Ring nu för helvete!
Stanna.
- Dan Roughney, vem är han? - Dan Roughney...
Du sökte jobb hos honom för 2 år sedan, det var för...
Han kommer inte ens komma ihåg mig.
Bäst du gör bra ifrån dig.
- Hallå. - Dan...
- Det är David Goodman, - 1
- du minns mig säkert inte, - 2
- snälla ring polisen... - 3, lägg på!
- Fan! - Tiden är slut.
- Snyggt försök dock. - Fan.
Av alla killar under din kontroll,
- var jag din favorit. Varför jag?
Ingen annan fick så mycket,
- personlig uppmärksamhet.
Wow, det verkar som du vinner igen.
Vi har hela natten på oss, du vet. Jag klurar ut det på ett eller annat sätt.
- Kom igen. - Stanna.
Sandra.
Du måste göra det, Melody, ring din mamma.
- Vänta lite nu... - Nej, nej, du har gjort reglerna,
- vi måste hålla oss till reglerna, annars har vi inte lärt oss något.
- Vad ska jag säga? - Säg att vi är i stugan,
- säg att hon ska ringa polisen och säg att hon ska skynda sig.
- Okej. - Byxorna först.
Spring, Sam!
Bort från mig!
Hon sparkade mig på kulorna för fan.
- Något spår efter doktorn? - Fan!
Såg du något spår efter henne?
- Nej! - Okej, då börjar vi med den här.
- Kom här. - Kom hit med henne.
- Kom hit för helvete! Kom igen! - Bort från mig!
Jag sa, kom hit med henne. Måste jag göra allting själv?
- Jag försöker ju för fan. - Håll fast henne för Guds skull.
- Bort från henne. - Vad fan... aj!
Var är doktorn?
Kissen, kissen, kissen.
Nej!
Neej!
Lägg ... Lägg dig ner!
- Hey! - Skitsamma!
Hey!
Inga barn nonsens.
Nu är det min tur.
Här är leken, den heter "bestraffelsen".
Den handlar om de korrekta mönstren på beteenden,
- det kan ju du, du gör det hela tiden med dina patienter.
- Jag har aldrig straffat någon. - Inte?
Inte det?
Har du aldrig låst in en kille? Satt honom i isolering,
- på grund av ett slagsmål över lite yoghurt?
Det var för din egen säkerhet.
Var överdosen också för min säkerhets skull?
- Du begår ett misstag. - Nej! Det finns inga misstag,
- det finns bara orsak och effekt.
Gå och fixa dörren.
Det är dags för effekten av Melodys handlig.
Kom här.
Så, vad ska jag göra med henne?
- Hugga av hennes fötter, för att hon sprang iväg? - Nej, snälla, jag ber om ursäkt.
Eller hennes huvud? Ska jag ta huvudet?
Jag menar, säg mig du, dok. Vad är passande här?
Hör här, Harlan. Tänk. Du har inte skadat någon än.
Det är bara att gå. Vi kan inte ringa polisen och
- du har tid till att komma undan. - Sätt dig ner, sätt dig.
Du lyssnar inte.
Jag måste hugga av något,
- så är reglerna.
Du säger vad jag ska ta.
- Jäkel! Låt mig vara. - Håll hennes arm.
Håll fast henne.
Vad blir det, dok?
- Det är okej, det är okej... - Jag spelar inte med.
- Du väljer. - Nej, jag sa,
- jag spelar inte med. - Hon har varit en stygg flicka.
- Hon behöver disciplin. - Du rör henne inte, din skitstövel!
Vad sägs om en arm? Jag menar, den kan jag ta enkelt.
- Du gör detta, inte jag. - Åh, du vill att jag ska bestämma?
Det här kommer du ha på samvetet,
- jag är inte ansvarig. - Åh jo, det är du.
Det är du. Jag är här, på grund av dig.
- Välj nu! - Nej.
Låt inte detta vara upp till mig, dok.
Du vill inte se vad som händer, om du låter det vara upp till mig,
- för jag säger redan nu, jag hugger av hennes jävla näsa.
- Sammy, säg något! - Hennes tå, hennes lilltå!
Den behöver hon för balansen. Vad sägs om hennes öra?
Du, håll käften för fan!
Sammy, mitt lillfinger. Säg, mitt lillfinger.
- Jag spelar inte med. - Det är dags att leka Gud nu.
Det är dags att bestämma. Kom fram med isdrottningen.
Som den gången, då du stod över mig, och gav mig en spruta.
- Jag gör det inte. - Var likgiltig nu,
- var kall, nu!
Okej. Okej. Det blir näsan.
Vänd hennes huvud till sidan.
- Kom igen, sötnos! - Det är okej.
- Rör dig inte för mycket nu. - Är denna ens precis?
Jag kommer kanske åt några tänder också.
- Akta mina händer. - Sam, säg något!
- Sam!? Sam! - Nej, nej, nej!
Sam, säg något!
Ge mig en jävla varning!
Det är okej, det är okej. Det är över.
Det är okej.
Harlan. Harlan?
Harlan?! Vad händer.
- Vad händer? - Jag vet inte.
Ta loss honom.
- Låt oss gå nu. - Håll käften!
Vi går ner till källaren.
Det är okej.
Sätt dig ner.
- Åh min Gud ... - Lugn.
Låt dem inte göra mig illa mer, jag klarar inte mer.
- Jag vill inte dö. - Lyssna på mig nu.
Lyssna på mig, Mel. Vi kommer komma ut härifrån,
- det lovar jag dig.
Harlan, han bara...
- slutade.
Jag vet, han är mentalseptisk, han har flera hjärnrubbningar.
Det menar du inte!
Vad är det för fel på honom, va?!
- Vad har han? - Harlan har legat i koma,
- han har förmodligen förfallit tillbaka, han kanske inte kommer ut igen.
- Gör något. - Nej, han behöver va på ett sjukhus.
- Han behöver hjälp. - Fan!
- Det här är bara helt sjukt! - Det är du som bestämmer nu.
- Du måste göra något. - När han vaknar upp, så kommer han...
Fan också!
Han gör dig illa, visst?
Visst gör han det?
Han älskar mig!
Man skadar inte de man älskar. Gör du?
Jag måste lära mig... och smärtan är läraren.
Jag vet hur det är.
Ingen förstår dig, ingen ser dig, för den du verkligen är.
Men jag har märkt det.
Han är äldre. Han är smartare.
Det är skönt att ha någon som honom, som lägger märke till dig.
- det får en att känna sig viktig. - Säger du, att han utnyttjar mig?
- Nej ... - Det gör han inte!
Men jag tror, att det är dags att du är dig själv,
- du behöver inte spela hans spel.
Du vet vad han gör med oss när han vaknar upp, eller hur?
- Vill du verkligen att det händer? - Han vill inte skada er.
Han vill bara hjälpa er, han vill bara att ni ska känna er själva.
Nej, han vill skada oss.
Som när han skadar dig.
Vad händer... Vad händer när han vaknar upp...
- Vi måste skynda oss. - Kom med oss.
Det vill du väl?
Okej...
- Är du okej? - Ja, jag behövde bara en tupplur.
Så, har min grabb tagit hand om alla, medan jag sov?
- De har det bra. - Toppen!
För jag behöver lite motion. Jag känner mig elektrisk,
- jag känner mig så full av energi att jag hade kunnat explodera!
Kom, dok. Låt oss gå upp och få lite tid för oss själva,
- jag vill leka. - Vänta.
Vill du leka? Fint!
Hon är ingen utmaning. Lek med mig!
Vem hade kunnat tro det, va dok?
Behöver du mig?
Nej, nej. Du kan stanna här nere med din nya vänner.
Du kommer önska att du hade hållt din mun stängd, David pojken.
För jag har en lek du aldrig lär glömma.
Den kallas "Skorpionen".
Jag kan fortfarande inte känna mina fötter.
- Tror du, jag kan få ett par strumpor? - Jag går inte upp dit.
Du har pistolen, du kan få oss härifrån.
Det är skitsnack, vi är fast här nere,
- och vem vet, vad som händer mer?
Nej!
- Det är en grej jag inte förstår. - Snälla inget pratande.
Harlan gick i koma för ett år sen,
och ändå...
- är han här, frisk som aldrig förr. - Jag är inte här...
Men det är du. Du förde honom hit.
Du hjälpte honom.
Det är på grund av dig som han är här. Du förde hit honom.
Vad gör du?
Jag vill leva.
Jag gillar inte blodet.
Det fastnar på mitt ansikte, när det rinner ut.
Kom igen. Vi ska ut härifrån.
Kom igen.
David... var är han?
David, var är Harlan?
Okej, gå och ta stången från dörren.
David, kan du höra mig?
David, lyssna på mig, okej?
Vi måste bort härifrån.
Var är Harlan?
Vad?
Kolla vad jag hittade i kylskåpet.
Någon tänkte ha en fest.
Herrejävlar, den är god.
En skål, för Adrian.
Vi hade en kärlek, från början så lidande, djupare än ni någonsin kan,
- tänka er. Och nu är han död.
Stendöd.
En sista lek, ni vet, man vet aldrig vad som händer när man spelar.
Det bästa sättet att ta reda på sanningen.
Är den gamla, "Sanning eller konsekvens".
Bara det att vi har några extra vändningar, så
- om ni väljer konsekvens,
- så var beredda på lite mer än bara en kyss.
Nå, så detta är elimineringsrundan, ungar.
Bara vinnaren kommer härifrån.
Muntra Melody, du börjar att välja.
Kom igen, gumman. Vi är nästan färdiga.
Raksatsen.
David pojken,
- vad blir det? Sanning eller konsekvens?
- Sanning. - Vad sa du?!
Sanning!
Den är till mina handleder. För att jag skriver så mycket.
Stödjande.
Så du är författaren, va?
Sam, jag vet inte vad...
Vet du inte hur man för en konversation, David?
Du ser dig själv som en författare, som får något publicerat och tryckt?
- Ja. - Hur mycket har du tjänat, allt som allt?
- Det vet jag inte precis. - Oh jo, det gör du, David.
Hur mycket?
15.000
15.000?
Tre år till att skriva två böcker, och du tjänar storvinsten på 15.000?
Det är 5.000 $ om året. Barn som vänder hamburgare får mer än det, David.
Bra att du har en sån stödjande fru, eller hur?
Så hur går det för din kommande bok?
Den är nästan färdig.
Var är er dator?
Var är dina anteckningar?
Varför har du inte mer bråttom att få den färdig?
Ah.
Kolla, kolla, Dave.
Du var klar för fest, visst?
- Jag har dem alltid med mig. - Till vad?
- Bara utifall, Sam... - Vi har inte haft sex sedan jag blev sjuk.
Tomma sängar är inte så roliga, va, Dave?
Du måste ha dina behov?
Ja ...
Jag tror, du hade hoppats på att få något i helgen, eller hur?
Nej.
Hur länge tror du jag kan trycka på?
Testa inte mig. Sanningen, tack.
Okej, okej, okej.
- Dave, du måste säga det! - Jag hoppades...
Du hoppades på vad? Du hoppades på att få sätta på henne, visst?
Nej, det var inte så specifikt.
Jag hoppades på något.
Du hoppades på att ge henne lite champagne,
- och komma henne nära i soffan.
Ja.
Har du föreställt dig att hon lutar sig mot dig, Dave?
Har du sett det framför dig, att hon lägger sitt huvud på ditt bröst?
- Ja. - Och du ville kyssa henne?
Du ville ta av hennes kläder och du ville sätta på henne.
Ja.
Ah, vet ni vad? Jag älskar denna leken, det gör jag verkligen.
Den får verkligen fram alla hemligheter, får upp dem till ytan,
- där man kan ta itu med dem.
David pojken,
- välj något från bordet.
Dave!
Kom igen. Vi spelar ett spel här!
Sams ID.
Okej, Sam. Sanning eller konsekvens?
Sanning.
- Vad är det här? - Det är nyckelkort som ger mig,
- tillträde till olika avdelningar i byggnaden.
Åh, vad ansvarfullt. Alla dem skruvade psykopaterna.
- Vad är denna till? - Den är till administrations kontoret.
Där du bad om att få ut mig från fängelset,
- där jag trivdes väldigt bra, för övrigt...
Jag är specialiserad i våldsamma, sexualförbrytade,
- ditt fall var intressant.
Professionellt, eller personligt?
Professionellt.
Kolla...
- nu ljuger du.
Lögn. Sanningen, tack.
Jag letade efter en patient, i systemet, som hade en tumör.
En speciell typ.
- Rockmann. - Jag har en sån tumör.
Obotlig. De sa att jag inte hade lång tid kvar.
- Det stämmer. - Alla de injektioner du gav mig,
- sent på natten, när där inte var andra.
- Vad var det i dem? - Menopryl.
Den var inte tillåten att använda på människor,
- eftersom dem förstörde hjärnans funktioner på möss.
- Varför gav du det till mig då? - Det gjorde din tumör mindre.
- Det fick mig att hamna i koma! - Det var det enda sättet,
- jag kunde fastslå den rätta dosen. Och jag var tvungen att veta.
- Varför? - För jag har en likadan!
- Du experimenterade på mig. - Du hade dött, oavsett vad.
Och du är en psykopat, en våldtäcktsman och en mördare.
- Du är en sjuk idiot! - Jag är en människa!
Det beror nog på ens definition.
Bra jobbat, Sam.
Det är ärlighet. Ser ni, ungar.
- Det är så man ska spela, Sanning eller konsekvens.
Okej, Sam.
- Din tur att välja. - Dagboken.
- Läs den inte! - Melody.
Sanning eller konsekvens?
Konsekvens.
Jag utmanar dig till att försöka springa härifrån.
- Sanning. - Berätta för oss,
- varför du körde Sams bil in i ett träd? - Va?
- Det står inte där! - Du gick till Sams väska,
- tog hennes nycklar, gick ut till bilen och körde iväg.
Två minuter senare är den ett vrak. Varför?
- Hur vet du det? - För att hon var arg på mig.
Vi bråkade och hon ville ge igen.
Vad handlade bråket om?
- Att hon hoppade av skolan. - Sam, vad händer?
Hon vill ha allting enkelt.
Och hon fann ett sätt att få det på.
- Vad gör du? - Det är inte din tur.
Jag gick över till Dave idag för att se en film.
"Dave", det låter inte ens som att du existerar, Sam.
Han gjorde frukost åt mig,
- och vi såg en film med Brando och en tjej i en lägenhet.
- Sluta, snälla. - Jag såg till att ha på mig urringat...
- Sammy ... - Det var kul att se honom dregla.
Jag slår vad om att, om Sammy sög av honom, lite då och då,
- så skulle han inte vara så uppspelt.
Hon är så upptagen med sig själv. Stackars Dave.
Låt mig vara.
Två år.
Du bodde nästan hemma hos oss.
Meningen var att du skulle hjälpa mig.
Och det slutar med att jag tar hand om dig, medan du flörtar med min man.
Sluta nu!
Jag är sjuk, Mel!
Jag är döende.
- Jag visste inte vad jag gjorde. - Du visste precis vad du gjorde.
Uppför dig inte som ett barn nu!
- Melody ville låtsas vara vuxen, visst Mel? - Nej, jag var förvirrad.
Melody, ta lite ansvar nu!
- Avundas du hennes ungdom? - Ja.
Hatar du henne för att ha jagat din man?
- Ja. - Bra, bra, Sam.
Det är bra. Ser du, det finns känslor där inne.
Dåliga saker sker, när man gräver ner känslorna, Sam.
- Vad fick dem att fortsätta? - Jag tror, han väntade.
På vad? Att du skulle dö?
- På att hon skulle bli lite äldre. - Åh, jamen är inte det förjävla adelt!
Vet ni vad? En sådan sak kan verkligen få en att bli galen.
Vet du vad, Dave?
Du ska få din önskan uppfylld. Melody!
Ta av David pojkens byxor. Ta av dem!
- Nej! - Ta av dem!
Jag föreslår, att du tar av hans jävla byxor.
- Det här kommer inte fungera. - Inte, varför inte?
- Jag kan inte. - Visst kan du det, David pojken.
Bara tänk på hur mycket
- du ansträngt dig för att få detta ögonblicket.
Tänk på hur mycket du har velat ha detta.
- Jag vill inte ha det här. - Jo, det vill du!
Ni två ska knulla nu,
- eller så förlorar doktorn sitt huvud. - Nej, nej, nej!
Hallå, Melody! Hoppa upp på David pojken. Ge David pojken ståfräs.
- Snälla, Sammy, snälla. - Bara gör det, Mel.
- Det är det enda sättet. - Jag undrar om,
- jag kan skicka iväg hennes huvud genom rummet.
Håll käften!
- Kom igen nu, David. - Jag kan inte.
Fan!
Kom här.
De verkar njuta av det.
Jag vet inte, David. Tänk om Sam får reda på det.
Hon kommer inte få reda på det.
Jag säger ingenting, om inte du gör det.
Har du tagit läkemedlet hela tiden?
Den höll tumören stabil.
När höjde du dosen?
Imorse.
Efter jag såg CAT scanningarna.
Säg mig,
- känner du ens så här lite skuld över vad du gjorde mot mig?
- Du var ett monster. - Du var min doktor.
När hörde du ljuden för första gången.
Vill du veta något?
När jag låg i koma, var jag medveten.
De har inga maskiner som kan påvisa det.
Men din hjärna funkar ändå.
I ett helt år
- var jag medveten.
Det bästa köttet, jag någonsin smakat.
Jag skulle inte ha kört ut hit,
- jag skulle ha försvunnit.
Helevete. Bra.
- Ah, fan! - Vad är det?
Jag fick den i kläm bara.
Stackars David...
- Hörde du något? - Nej.
- Kom igen, du får inte sluta nu. - Du var tvungen att göra någonting.
Sam?
Vad är det du gör, Sam? Sluta, det är jag!
- Det är jag. - Aldrig!
Aldrig!
Aldrig.
- Du är död. - Jag har
- spridit mina delar på gården.
Trodde du att en spik kunde döda mig?
Vi har alla våra våldnader med oss.
Han är min, jag är din.
Gå in igen.
Beställ något riktigt dyrt, som typ alligatorstek,
- så mår du bättre. - Jag skulle ha haft min blåa klänning på.
Det känns som om jag inte passar in här.
Jag skäms bara en smula.
Kom igen. Du förtjänar detta.
Låt dig inte känna dig mindre av detta folket, du är bättre än dem allihopa.
Du blev tvåa i din klass.
Där fanns en gammal man,
- när jag jobbade som intern för doktor Greenchurk.
Han var en fönstertittare,
- han smög in i omklädningsrummen på underklädesbutiker.
- Flott. - Nej, du har ingen aning om,
- hur det förstörde hans liv. Hans fru och barn lämnade honom,
- han var fullständigt ensam.
Jag rådgav honom och jag tror verkligen att jag kom åt honom.
Sen så skickar han mig ett julkort,
- där han skriver, att jag har förändrat hans liv.
För doktor Goodman.
Du var mitt enda hopp.
Jag ville bara leva.
- Kan du inte förstå det? - Du tyckte jag förtjänade det.
Det var så du rättfärdigade det för dig själv.
Ja ...
Jag är ledsen.
Ledsen är inte nog.
Det finns endast en väg ut från detta.
Okej, vad som helst.
Har du någonsin undrat varför folk,
- nyper sig själva för att kolla om dem drömmer?
Smärtan ljuger inte.
Smärtan är den enda verkligheten.
Vilken del vill du ge upp, Sam?
Okej...
Men du måste göra det själv.
Du skojar...
Hur ska jag kunna göra det?
Om jag var dig, så skulle jag bryta av benet först,
- och sen använda avbitaren till att skära igenom, och sen...
Jag kan inte.
Det är reglerna.
Du har skapat den här situationen och du vet att detta är rätt.
Okej...
Duktig flicka.
Aj...